Till slut hände det, ögonblicket vi alla hade väntat på.
En brasa i skogen.
Tre vänner i underkläder, täckta av blod.
Min ikoniska mössa upp i rök.
I bilen hem till Riverdale sa de inte ett ord till varandra.
Det borde de ha gjort. De borde ha synkat sina berättelser.
Och var är dina kläder?
Jag blev inlurad i en intensiv omgång klädpoker
på den där dumma festen.
De spelade skjortan av mig.
Ja, ja.
Archie, vad gör du?
Klockan är tre på morgonen. Varför har du bara kalsonger på dig?
Allt är bra. Det var bara en... En... En Stonewall-fest.
Vi badade nakna och nån stal våra kläder på skoj.
- Vad gör du uppe? - Jag kunde inte sova.
Mår du bra? Du ser...
Ja. Nej, allt är bra.
Förlåt att det blev så sent. Jag lägger mig nu.
Elizabeth, jag hoppas att du har en bra ursäkt
för att hålla mig uppe halva natten.
Varför går du runt i underkläder?
Är det blod på din behå?
Nej, lugn nu, det är rödvin.
Dricker du olagligt mitt i natten, halvnaken...
Nej, jag drack inte ens.
Jag gick på en dum Stonewall-fest som visade sig ha togatema.
Bret spillde en flaska vin över hela mig och jag stod inte ut med lukten.
Men var är dina kläder?
Jag lade dem i blöt i en diskho.
- Jag hittade dem inte när jag skulle gå. - Det låter konstigt.
Kunde inte Jughead låna ut nån flanellskjorta till dig?
Jag är trött. Jag ska tvätta av mig och lägga mig, okej? Förlåt.
Be... Betty.
Det är grejen med mord, man måste ha mage till det.
Särskilt om allt tyder på att man har begått ett.
Togaparty, klädpoker och nakenbad. De tre aktiviteterna är väldigt olika.
Om våra föräldrar jämför, hamnar vi i rejält trubbel.
Jag fick panik och hasplade ur mig det första jag kom på.
- Jag också. - Samma här.
Men det här är missar vi inte kan tillåta oss att göra.
Charles var tydlig på den punkten.
Vi borde ha ringt nån annan än Charles.
Nej, Charles var rätt person att ringa.
- Han har själv hanterat... - Kroppar.
- Döda kroppar. - Ja, faktiskt.
Han är expert. Utan honom vore vi inburade nu.
Varför? Vi har väl inte gjort nåt?
Har vi det, Betty?
- När vi hittade dig... - Hade jag nyss hittat Jughead.
Du höll i stenen.
Ja, jag... Jag plockade upp stenen.
Det var ett dumt misstag. Jag gick rakt i deras fälla.
De där psykotiska snobbarna försöker att sätta dit oss för mord.
- Varför oss? De känner oss knappt. - Mig då.
De försöker att sätta dit mig för Jughead.
Planen måste ha varit att jag skulle tas på bar gärning
vid Jugheads kropp med mitt DNA smetat över allting.
Det är det enda logiska.
Okej.
Okej, vi måste vara smarta nu.
Vi måste förgöra dem.
Vi kan inte låta dem komma undan med det här.
Varför skulle de vilja mörda Jughead?
Jughead kanske kom för nära sanningen om Chippings död.
Eller så...
- Vad? - Det kanske bara är en lek för dem.
Allt detta är en lek eller ett experiment för att begå det perfekta mordet.
- I så fall är det en sjuk lek. - Hej. Läget? Får jag sätta mig?
Vi är mitt i nåt. Vi ses sen, okej?
Ja visst.
Det där var precis vad vi inte ska göra. Vi måste bete oss normalt.
Allt är som vanligt. Kev!
Kom tillbaka, Archie skojade bara.
- Eller hur? - Ja. Förlåt, Kev.
Ingen fara.
Vad pratar ni om?
- Det verkar djupt. - Nej, ingenting.
Har du bestämt dig för musikal än?
Ja.
Åh, vad bra att du är hemma.
Minns du min vän Brooke Rivers?
Ja, från Örlogsskolan?
- Trevligt att träffas igen. - Ja.
Brooke är här och hälsar på och vi pratade ikapp oss.
Och jag berättade förstås om ditt läge.
Vad för läge?
Med skolan och college.
Och hon tror... Vi tror att vi kanske har en idé.
Jag pratade med din mor om hur imponerad jag blev av dig
när vi träffades förra året.
Jaså? Trots att jag svimmade och föll platt innan matchen?
Man kan lära sig att veta var ens gräns går,
men inte framåtanda och själsstyrka. Det är vad jag ser i dig.
Därför rekommenderar jag dig gärna till Örlogsskolan.
- Om du vill. - Örlogsskolan?
Det skulle kunna vara en väg framåt.
- Om du vill ha den, Archie. - Visst, mamma. Det låter toppen.
Tack, rekryterare Rivers.
Vill du fika med oss?
Jag ska nog springa en sväng. Tack igen.
Du kom i rätt tid.
Jag är inte upplagd för att låtsas stå ut med dina upptåg.
Veronica.
Snälla, sätt dig. Vi har nåt viktigt att diskutera.
Okej.
Mija, jag tänker ändra i mitt testamente.
Ditt testamente?
Låt mig gissa... att det var Hermosas idé?
Jag?
- Varför tror du det? - Jag vet inte.
Kanske för att du alltid dyker upp så lägligt.
Och du är så mycket bättre med ditt namnbyte
och försöken att förstöra pappas romverksamhet.
Som vanligt vet du inte vad du pratar om så stick tillbaka ner i Floridaträsket...
Det räcker.
Det var mitt val.
Som försiktighetsåtgärd utifall att...
Det är normalt, folk gör sånt.
Normalt?
Ska vi spela det spelet?
Tänker ni verkligen låtsas att det här är normalt?
- Veronica... - Förlåt, men det här fixar jag inte.
Jag kan inte låtsas hur mycket som helst.
Vill du att jag ska skriva på ditt testamente?
Borde du inte ha varit ärlig mot mig först?
Om vad alla i det här rummet vet om
även om de är för rädda att prata om det.
Det är vad jag tycker om ditt testamente.
Mr Jones? Hej, det är Betty.
"Förlåt att jag stör, men Jug har inte ringt idag
och jag är lite orolig. Har du pratat med honom?"
Bara på festen igår.
"Han kanske är nånstans och skriver.
Jag vet att han behövde skriva klart ett utkast."
Nej. Jag kan åka till Stonewall Prep och se om han är där.
Jag måste ändå hämta mina saker där.
Tack. Jag gör detsamma och meddelar om jag hör nåt.
- Hur lät det? - Mycket övertygande.
Du gjorde det du hade gjort om du inte hade hört av Jug på ett tag.
- Är du redo att gå in i lejonets kula? - Jag tror det.
Okej.
Här är mikrofonen i så fall.
Kom ihåg att förutom att placera ut den, är vårt mål att...
Få reda på vad de vet, vad de tror hände
och vad de trodde skulle hända.
Tjena Hästsvansen, hur är läget?
Jag har inte hört av Jughead idag. Jag undrar om ni har sett honom.
- Inte sen festen. - Inte sen ni två gick in i skogen.
Det gjorde vi inte.
Du och jag gick in i skogen, Donna.
Gjorde vi?
Allt jag minns är att du träffade Jughead och att ni försvann iväg hand i hand.
Det... hände inte.
Jo.
Du kanske inte minns det eftersom... du var rätt full.
Jag är förvånad att du inte fick en blackout. Eller?
Nej, jag var vid medvetande hela tiden.
Är du säker? För din vän Evelyn Evernever
sa att du brukar få blackouter...
och göra hemska saker.
Bret, du då? Hade du och Jug några intressanta samtal på festen?
Faktiskt inte. Forsythe var på värre humör än vanligt.
Han bar kaninmask.
Det sista jag minns är att han sa att han skulle träffa dig i skogen,
- vilket jag antar att han gjorde. - Nej.
Men han sa att han ville prata med dig.
Så påstår du att ni inte sågs i skogen?
Det är precis vad jag säger. Jag säger att du och jag gick in i skogen.
Och sen då?
Minns du inte?
Om du är så orolig, kanske du ska ringa polisen.
Jag har redan pratat med sheriffen, som är hans pappa.
- Intressant. - Tyst, Bret.
Han dyker säkert upp,
men meddela oss om du hör nåt.
Det ska jag.
Du, Betty, berätta om du minns
vad som hände när du fick en blackout.
- Se dig för. - Detsamma.
Pappa har skrivit ett testamente,
men vägrar fortfarande tillstå att han är sjuk.
Mamma vill skicka iväg mig till flottan.
- Va? - Och jag bryr mig inte ens.
- Ronnie, allt jag kan tänka på är... - Jag vet. Betty.
Samma här.
Det var därför jag messade dig. Varför höll Betty i stenen?
- För att hon tog upp den. - Varför?
Men varför? Hon känner till fingeravtryck och DNA.
Vad tror du hände?
Jag vet inte. Hon kanske... hade ett anfall.
- Ronnie, kom igen. - Archie,
du såg henne inte den gången med Chuck Clayton i badtunnan.
Det var sjukt.
Hon trodde att hon var Polly och Chuck Jason.
Och jag lovar, ett ögonblick...
trodde jag att hon skulle dränka honom. Det var otäckt.
Och ännu mer otäckt var att dagen efter, mindes hon inget.
Som om hon hade fått en blackout.
Men det här är Jughead. Hon skulle aldrig...
Tänk om hon inte visste vad hon gjorde?
Vi såg henne, Archie.
Med stenen.
Täckt av blod.
Hallå, Evelyn.
Trevligt att se dig igen.
Vad kan jag göra för dig den här gången?
Har en Donna Sweett besökt dig?
Från Stonewall Prep?
Ja.
Hon frågade om din tid på gården.
Donna sa att du hade nämnt nån post-hypnotisk suggestion
- som jag skulle vara mottaglig för. - Vadå, som nåt
magiskt ord som skulle försätta dig i en så extrem trans att du kunde
skada nån du älskar och inte minnas det?
Jag menar...
det är ju möjligt.
Men vad tynger dig mer specifikt, Betty?
Jag märker att det är nåt.
Jag var på en fest igår.
Och tror att jag fick en blackout.
- Och jag vill veta... - Vad du är kapabel till? Eller hur?
Kom igen, Betty, du vet redan.
Dessutom har jag en fråga till dig.
Hur mår Jughead nuförtiden?
Dra åt helvete, Evelyn.
Åh, jag är redan i helvetet, Betty.
Det här är helvetet.
Och snart kommer du också hit,
för de har en cell ledig till dig bredvid den elektriska stolen,
där de förvarar alla pojkvänsmördarna.
SPELA
Vart gick du efter Stonewall?
- Stannade och åt på Pop's. - Mår du bra?
Ja. Har du hört nåt intressant?
Nej. Inget.
Bret har tjatat om sin nya Rolex i en halvtimme.
Vi måste göra nåt för att skrämma upp dem
och tvinga dem att göra ett misstag, eller att säga nåt...
komprometterande.
- Hur var springturen? - Den var bra.
Förlåt om jag tog dig på sängen med det där.
Vadå, Örlogsskolan? Det är okej.
Bra.
För det är nåt annat vi behöver prata om.
Vad är det?
Brooke är inte bara min vän.
Hon är... min flickvän.
- Din vad? - Vi hade inte umgåtts sen college.
Sen tog vi upp kontakten efter att hennes man dog i Afghanistan,
vilket tog hårt på henne.
Först trodde jag bara att jag stöttade henne, och sen...
Jag vet inte, det bara hände.
Jag vill inte ha några hemligheter mellan oss.
- Jag hoppas att det är okej med dig? - Ja.
Visst, jag är förvånad...
Åh, hej. Hej, mrs Andrews.
- Får jag prata med dig ett ögonblick? - Ja, visst.
- Kan vi prata mer sen? - Ja.
Kul att se dig.
Jag behöver hjälp med nåt.
Vad du än behöver.
Kan du åka till Stonewall och slåss med Bret?
Va? Skulle vi inte ligga lågt och bete oss som vanligt?
Precis. Att åka till Stonewall Prep är precis vad Archie Andrews skulle göra
- för att ge igen för Jughead. - Vad skulle det ens ge?
Förutom hämnd för Jughead skulle det få dem att prata.
Vi vet att det var de, vi behöver bara bevis.
Vet vi att det var de?
Vi såg dem ju inte.
Det är klart att det var, vem annars?
Bret!
Jävlar.
- Vad har du gjort med Jughead? - Inget, ditt hjon. Försvinn...
Så fan heller! Erkänn!
Du har dödat Jughead. Du har dödat min bäste vän.
Det räcker! Vakterna är på väg hit.
Stick, annars blir det polisen i nästa steg.
Inbilla dig inget. Vi vet båda vem som dödade Jughead.
Det var Betty. Låt henne inte dra med dig ner.
Vad fan var det där om?
Tölpen hoppade på mig och ville att jag skulle erkänna mordet på Forsythe.
Ironin är förstås att vi vet vem Forsythes mördare är...
Hästsvansen själv.
Betty, hur dumma tror du att vi är?
Buggar oss som en amatör. Skickar in en elefant i en porslinsbutik.
Du får ta i betydligt mer om det här ska bli kul för oss.
Hej så länge.
- De är så irriterande. - Det är okej. De är smarta.
Vi måste vara smartare.
Archie.
Jag pratade just med rektorn på Stonewall Prep.
Han sa att det hade hänt nåt på elevhemmet.
- Tydligen hoppade du på en elev? - Det var den där skitstöveln, Bret.
- Han förtjänade det. - Vad är det med dig?
Är du arg på mig?
- Vad gäller Brooke? - Va? Nej.
- Nej, så klart inte. - Kan du berätta vad som är fel?
- Det är komplicerat. - Jag vet att jag inte är din far,
men du kan berätta vad som pågår i ditt liv.
Du behöver bara lita på mig.
Släpp in mig, så hjälper jag dig.
Mamma...
- Hallå? - Sluta att prata, Archie.
Säg inte ett ord till.
Säg till henne att allt är bra
men att du måste gå.
Säg att det rör Veronica.
Avsluta bara samtalet innan du säger nåt dumt.
Gör det nu.
Jag förstår, Veronica. Jag kommer.
- Det var Veronica. Jag måste... - Du måste gå. Du måste jämt gå.
- Du undviker mig. - Förlåt. Det är bara...
Ronnie bad mig att inte säga nåt, men hennes pappa är sjuk.
- Väldigt sjuk. - Herregud. På vilket sätt?
Nåt med musklerna, jag vet inte exakt vad.
Hon är väldigt upprörd, så jag frågar inget.
Men det är ingen ursäkt för att inte respektera dig.
Förlåt. Jag ska gottgöra dig, jag lovar.
Elizabeth.
Kan du komma ett ögonblick?
Vad är det?
Jag erkänner att det var Jellybeans idé. Vi har ringt Jugs telefon.
Inget svar, så klart. Det går till telefonsvararen.
Men sen sa Jellybean att... vi borde försöka att spåra den.
Att det finns ett sätt att... Att hitta en borttappad telefon.
Så det gjorde vi.
Och den började faktiskt... att ge ifrån sig en signal.
Var var den?
I din jacka.
Så jag undrar väl, Betty...
varför i helvete du har min saknade sons telefon?
Jaha, Elizabeth, förklara dig.
Okej.
Under festkvällen
pratade Jughead om att han hade tappat sin telefon.
Han trodde att han hade tappat den i skogen,
men jag påminde honom om att han hade lämnat den här för att ladda den.
Den var död innan festen, så vi laddade den.
Och när vi gick, måste vi ha glömt den.
"Glömt den"? Hela den här tiden?
- Så hur hamnade den i din jacka? - Ja.
Jag måste ha plockat upp den nån gång.
"Nån gång"?
Jughead saknas, du har hans telefon. Tyckte du inte att det var värt att nämna?
Jag vet inte vad jag ska säga. Jag är orolig, okej?
Det har aldrig gått så här länge mellan våra samtal, inte ens när vi har grälat.
Så förlåt om jag inte är 100% klarsynt just nu.
Vi borde anmäla Jughead som saknad, mr Jones.
Kan du göra det?
Jag blir galen här.
Så det var där Jugheads telefon var?
De måste ha lagt den i min ficka när jag var på Stonewall.
- För att du ska verka skyldig. - Exakt.
Vet ni vad? Joan gick in i mig när jag skulle gå.
Det var nog då det hände. Herregud! Det här var ett drag.
Precis som allt annat de gör.
Det är som en lek med utmaningar för dem, och de gillar det,
men jag tänker inte blinka, tänker ni?
Veronica.
Pappa.
- Var är mamma och Hermosa? - Jag skickade iväg dem till klubben.
Mija, förlåt.
Du förtjänade att höra sanningen från mig.
Varför sa du inget?
Jag ville inte ha medömkan.
Jag ville inte att du skulle se mig som vek. Nånsin.
Pappa...
Allt jag vill är att vara en källa till styrka för dig.
Jag älskar dig.
Och... vi ska kämpa oss igenom det här.
Tillsammans.
Vad kan jag göra?
Tja...
Det skulle ge mig lugn och ro...
om du försökte att komma överens med Hermosa.
Hon är en familjemedlem. Ni är systrar.
Okej, pappa.
Jag ska försöka.
Mr Jones, är allt bra?
Jag vet inte, men jag har ett spår.
Jag...
En fotvandrare ringde. Han har hittat en blodig sten i skogen
på platsen för Stonewall-festen.
Herregud, tror du...?
Att det är Jugheads blod?
Vi måste testa det först.
- Kan jag hjälpa till på nåt sätt? - Inte för tillfället.
Jag måste hämta stenen och ta den till stationen.
Okej. Meddelar du vad du får reda på?
Ja.
Jellybean.
Har du kvar nåt av låtsasblodet från Halloween?
Jag tror det.
Kan du hitta det åt mig?
Charles, vi har ett problem.
FP fick ett samtal om en blodig sten som hittats i skogen bakom Stonewall Prep.
Men du kastade den i vattnet vid badplatsen.
Precis. Men tänk på saken,
snobbarna förstod att jag skulle kasta bort stenen
och fixade en extra med Jugheads blod
och säkerligen mina fingeravtryck.
Om de har planterat ut ett mordvapen med offrets blod
och FP får tag i det... finns det inte mycket vi kan göra.
Tvärtom.
Betty ringde och berättade.
- Är det stenen de hittade? - Ja.
Jag ska skicka den till labbet och få den testad.
Det lokala labbet kan ta en vecka på sig.
Men skickar jag den till Quantico har vi svar på två dagar.
- Ska jag skicka den falska till Quantico? - Lägg ner den. Ja.
De kommer att testa den och se att det är låtsasblod.
Bara rekvisita i ett dumt internatskolehyss.
- Det här ger oss bara några dagar. - Varje sekund räknas.
Vad tror du deras nästa drag är?
Men det är inte möjligt.
Och vad föranledde den här granskningen?
Jag förstår.
Jag beklagar,
men inte lika mycket som du kommer att göra när min advokat hör av sig.
Det där lät inte bra.
Barnard College backar från min antagning.
Tydligen har de fått ett anonymt tips om
att jag driver en olaglig spritverksamhet, Lönnklubben,
och nu tas min ansökan upp till granskning.
Gissa en gång var det samtalet kom ifrån.
- Stonies. - Vem annars?
Det är som ett krig.
Ja, Bettys krig. Jag skulle följa henne till världens ände,
men vi behöver få veta sanningen om vad som hände på festen.
Hela sanningen. Innan det här blir ännu värre.
Vad vill ni veta?
Allt.
- Vad menar du? Jag har berättat allt. - Som du minns.
Men Betty, när Archie och jag såg dig stå över Jugheads kropp
höll du i stenen.
Det fanns ingen anledning till det.
Du skulle inte medvetet ha plockat upp den.
Du har rätt.
Jag skulle... Jag borde ha hindrat Jugheads hjärna
från att ramla ut.
Jag tror... att jag kanske...
fick en blackout.
- Varför sa du inget? - För att jag är rädd.
Jag är livrädd att det var jag, att jag kan...
Vad som än hände, Betty, är vi med dig.
Men på nåt sätt måste vi lista ut vad som hände efter ditt samtal med Donna
och innan du vaknade bredvid Jugheads kropp.
Minns du nånting?
Nej.
Men jag...
Jag tror att Donna kan ha sagt ett triggerord som fick mig att skada Jughead.
Ett triggerord?
Ett sånt de använde på gården?
- Ja. - Hjälpte inte Charles dig med det?
Kanske... kan han hjälpa dig igen.
- Så får vi alla veta... - Vad jag gjorde med Jughead.
Okej, Betty, vi letar efter förlorad tid.
Precis innan du vaknade bredvid Jughead. Börja med att slappna av.
Vi börjar när du är redo.
Jag är redo.
Din kropp och ditt sinne går in i ett avslappnat tillstånd.
Du måste försöka att erinra dig händelserna som ledde till din blackout.
Försök att minnas detaljer i omgivningen,
dina rörelser, dina interaktioner den kvällen.
Återgå till den platsen.
Andas in.
Andas ut.
Nej, det andra magiska ordet.
Det som försätter dig i trans
och får dig att skada dem du älskar.
Vill du höra det?
Donna...
Donna och jag var i skogen
och hon blåste ett pulver, ett vitt pulver, på mig.
Jag måste... ha andats in det,
sen svartnade allt.
Sa hon något?
Ett triggerord eller en fras?
Jag tror inte... Jag tror inte det.
Donna kanske bluffar.
Ja, och Evelyn kanske bara jäklades med mig.
Vad gäller pulvret, kan det ha varit skopolamin.
Vad fasen är det?
Den brukar kallas ”djävulens andedräkt”.
En drog som blockerar vissa signalsubstanser
och påverkar ens korttidsminne, ungefär som en blackout.
Den som andas in det blir desorienterad
och helt ovetande.
Efter att ha andats in djävulens andedräkt, kan Betty ha...
Slagit ihjäl Jughead?
Tveksamt.
Det är mycket troligare att hon satte stenen i handen på dig
och snurrade dig.
SKA VI SES? DU VET VART.
Så det är sant som de säger,
att mördaren alltid återvänder till brottsplatsen.
Jag vet vad du gjorde.
Du blåste djävulens andedräkt på mig.
Det var inget triggerord du fick från Evelyn.
Trots att du åkte och besökte henne, vilket var... ett snyggt trick, grattis.
Evelyn hjälpte gärna till att skrämma upp dig.
Hon hatar dig verkligen.
Du drogade mig, Donna.
Du satte en blodig sten i min hand.
Men det var du eller en av dina sinnessjuka polare
som dödade min pojkvän.
Fascinerande teori.
Här är min teori: Istället för att försöka förklara för polisen
vad du gjorde med en sten
ståendes över Jugheads lik,
gömde du eller gjorde dig av med kroppen.
Archie och Veronica hjälpte dig, eller hur?
Du behöver inte svara, jag vet vad som hände.
Precis som jag vet att Jughead aldrig kommer att hittas.
Jaså, varför då?
För i så fall
skulle alla kriminaltekniska bevis peka mot dig,
den galna flickvännen med mentalsjukdom i bagaget.
Det perfekta mordet.
Ingen kropp, inget brott.
- Och nu? - Nu...
ingenting.
Jughead blir en av de fem i Stonewall
och vi fortsätter med våra liv.
Donna tror att hon har räknat ut allt.
På ett sätt har hon det.
Vad vi än gör för drag, gör snobbarna ett motdrag.
Ett som drar oss allt djupare ner.
Och vi hjälpte dem genom att ta hand om bevisen.
Problemet är att vi har spelat defensivt och agerat som Donna kunde förutspå.
- Så? - Så vi måste göra ett oväntat drag
som ställer allt på sin spets.
Jag tror jag vet vart det här är på väg.
Jugheads kropp måste hittas av sheriff Jones.
Inte av FBI, inte av Stonewalls säkerhetsvakter,
inte av den lokala polisen. Det måste vara han.
Vi måste arrangera en sökinsats.
Jughead!
- Jughead! - Jug?
- Jug! - Jughead!
- Jughead!
- Jug?
Jughead!
- Jug! - Jughead!
- Jug! - Vännen!
- Jughead, är du där? - Skrik om du hör mig! Hör du mig?
- Jug, var är du? - Inget på vår sida!
Jug!
- Jughead! - Gå ner.
Jughead!
Jug, var är du?
Jughead!
Sheriff Jones, här borta! Jag tror att jag har hittat nåt!
Stanna där!
BÅRHUS
Vad fan gör ni?
Försvinn!
SAKNADE TONÅRINGENS KROPP HITTAD
Archie, vill du prata?
Jag är så ledsen över det som hänt Jughead.
Det är så tragiskt.
Det är så orättvist.
Först förlorar du din far, sen din bäste vän.
Det här skulle vara det bästa året i ditt liv.
Istället är det...
fullt av förtvivlan.
Mamma, jag måste erkänna nåt.
Pappsen.
Mijas, vad är det?
Hermosa och jag har ett förslag.
Vi vill dela på godmanskapet för dina tillgångar.
Det är en strålande idé.
Jag ber Sowerberry att skriva ett nytt testamente
och gläds åt att få ser er sida vid sida.
I alla fall tills du åker till Barnard.
Ja, och vem vet, om mina affärer går bra kanske jag skjuter på Barnard ett år.
Du vet, Barnard ska ju ingenstans, så...
Du, hermanita.
Vad var det för skitsnack om att skjuta på Barnard?
Ingen skjuter på Barnard.
Hermosa...
Vi bestämde att släppa våra konflikter för pappas skull.
Och min vänkrets går just nu igenom
en stor förlust. Så...
kan du låta bli att vara en misstänksam slyna en enda sekund?
Okej.
Det blir roligare för mig att ta reda på det själv.
Vi måste sluta att träffas såhär.
Folk kommer tro att vi är kära.
Varför gjorde du det?
Varför avslöja kroppen när allt kommer att peka på dig och dina kumpaner?
Jösses, Donna.
Kanske för att jag vet att du dödade honom, mannen jag älskar.
Och faller jag, ska jag se till
att dra med dig i fallet.
Som vanligt vet jag inte vad du pratar om.
Du och dina Stonewall-polare tror att ni känner mig...
och vet vad jag ska göra härnäst?
Tyvärr, Donna...
men jag är ett totalt wild card.
Jag är Svarta huvans dotter,
mardrömmen i huset bredvid.
Jag tränar med FBI
och jag ska förgöra dig, din psykotiska slyna.
Inte Joan, inte Jonathan,
inte ens Bret.
Bara dig.
Du kommer att ångra att du nånsin träffade mig.
Så Donna dök upp i gläntan på egen hand?
Precis som jag sa att hon skulle.
Donna kanske inte avslöjar det, men hon är rädd.
- Det är de allihop. - Äntligen.
Så vad gör vi nu?
Vi väntar, Arch.
På vad?
På deras nästa drag.
Undertexter: Cecilia Torngrip